Přesně týden po úspěšném vstupu do sezony čeká panteří muže druhá zkouška. V Poháru vyjedou ke třetímu kolu do Předměřic nad Labem, kde vyzvou v boji o postup divizní Všestary.
Letošní ročník Prague Games je minulostí a Panteři do něj tentokrát vyslali dvě družstva – elitní juniory a omlazený tým dorostenců. Turnaj za oba výběry hodnotí trenér Lukáš Jenšík.
Prague Games se z pohledu juniorů hodnotí těžko. Kluci měli jít do zápasů v plné síle, ale během 14 dnů vypadli kvůli nemoci Šíma Jelínek, Maty Uher a David Beneš a bylo to znát ve hře dopředu.
Ve skupině jsme měli tým z Kroměříže, který byl slabší a mohli jsme se, rozehrát ale pak přišli dva silní soupeři - Chodov a švédský výběr Extended, kde jsme zaostávali ve v hodně směrech.
V prvním kole play-off jsme přešli přes SKV díky povedeným nájezdům, naší cestu ale hned v dalším kole utnuly Vítkovice.
Věděli jsme, že nemůžeme na turnaji očekávat nějaké zázraky, ale jsme rádi, že nám předvedená hra otevřela oči a mimo jiné i ukázala, s kým do sezony můžeme a nemůžeme počítat. Ukázalo se, kde ještě máme mezery a co musíme zlepšit, teď jde jen o to to efektivně uchopit. Prague Games tedy nehodnotíme pozitivně, ale vzhledem k blížící se kvalifikaci spíše poučně.
To na dorost čekal už na úvod pořádně těžký oříšek v podobě základní skupiny, z níž se nakonec hned tři naši soupeři dostali v play-off mezi nejlepší osmičku. Cíl byl tedy jasný, a to s mladým týmem postoupit co nejdále alespoň v rezervním pavouku a vyzkoušet si konfrontace s co největším množstvím soupeřů. Skupina splnila předpoklady, byla velmi těžká a většinu času jsme v ní museli hrát hodně zataženě, bylo ale znát, že nikdo i přes nepříznivý stav nehodlá nic vypustit a tedy že chuť ke zlepšení v týmu je.
V play-off pak přišlo zlepšení do obrany, které hodnotím velmi pozitivně, stejně tak se zlepšilo i plnění pokynů a naslouchání na střídačce. Směrem dopředu si pak konečně kluci mohli také užít svoje a pramenily z toho pěkné góly.
Máme celou sezonu na to, abychom se připravili na play-off a s tímhle hodně omlazeným týmem zkusili dojít co nejdál. Máme tu převážně ročníky 2009 a 2010 a společně stojíme na tenkém ledě – buď se rozhodneme jít cestou tvrdé práce a něčeho navíc, která se nám v budoucnu vrátí, nebo zůstaneme pohodlní a půjdeme si na turnaje „jen“ zahrát. Je na nás, kterou cestu zvolíme a věřím, že pokud tu správnou, tak už za pár týdnů bude znát další posun.